RUSLAND TJITA, I DAG
- Hvor er det nu, du er? - Til DefCon i Dubai for at reklamere.
I Mellemøsten?
Det må være varmt.
Ja, jeg smelter.
Burde du ikke nyde din ferie?
Hvis jeg ville have ferie, havde jeg stillet op til valg.
Santana og Kilroy kommer i morgen for at hjælpe med optællingen.
Hvornår er du tilbage?
Om et par dage, men du må holde skuden på køl indtil da.
Vent.
Var det en togfløjte?
Jeg skal til en antipiratdemonstration på en model af en supertanker.
Hav det godt.
Stig om bord. Sidste udkald for passagerer fra Tjita.
DEN TRANSSIBIRISKE JERNBANE
Okay.
Undskyld, har du tid?
RUSLAND UDENFOR MOSKVA, 2000
Viktor.
Jeg har en gave med.
I USA giver de vel kreditkort ud, som var det slik.
Med 18 procent i renter
må indbetalingerne have været hårde
for en ambassadesekretær, der får løn i rubler.
Jeg klarer mig.
Ja.
Men du glemte at nævne
dit forhold
til dyre ure på din ansøgning
om sikkerhedsgodkendelse hos udenrigsministeriet.
Det er en alvorlig forbrydelse.
Tænk, hvis nu det anonymt blev rapporteret til FBI.
Hvad vil du have?
Ingenting.
Måske en lille ting.
Måske kunne du holde ørene åbne.
Kopiere et par harmløse dokumenter en gang i mellem.
Administrative ting, ikke noget fortroligt.
Så får du min gæld til at forsvinde?
Det kunne arrangeres.
Det er bare et problem med det lille arrangement.
Hvad er det så?
Jeg arbejder ikke for udenrigsministeriet.
Men jeg arbejder med informationsanalyse, og vores hyppige møder har givet mig
en mulighed for at analysere dine rejsevaner,
såsom da jeg fulgte efter dig efter et møde i Gorkij Park
til Ritz ved Den Røde Plads.
Kan du huske Sasha, kone til den russiske forsvarsminister?
Samme forsvarsminister som har tilsyn
med alle militære fængsler i Sibirien.
Der må være ret koldt for tiden.
Cellerne er nok som frysere.
Men du ville trods alt være heldig,
hvis du endte i et fængsel.
Så desværre, Viktor,
vil jeg ikke blot takke nej til at arbejde for dig.
Du skal arbejde for mig.
Hvordan gik det?
Mission fuldført.
Tillykke.
Jeg tvivlede ikke et øjeblik.
Så var du vist den eneste.
Selv stationslederen troede, jeg var gal,
da jeg sagde, jeg ville rekruttere en FSB-agent.
Skæbnen smiler på de modige.
Minsandten.
Men jeg må sige, det er nemmere, end da jeg var...
- I Berlin i 80'erne? - Den er feset ind.
Jeg er en gammel vogn på nye skinner.
Da vi mødtes i Balkan...
...syntes jeg, din gammeldags charme var elegant.
Det var din første mission. Du vidste ikke bedre.
Men jeg tror, du kunne lære mig lidt af hvert.
Kroppen er måske vintage, men motoren har lige så mange hestekræfter.
Bevis det.
Kom her et øjeblik.
Hvad skete der efter Toscana?
Jeg plejede at se frem til hvert af dine breve, og så...
...kom de ikke.
Jeg skulle ikke skrive, hvis vi...
...boede sammen.
Har du tænkt på, hvordan det ville være, hvis vi havde givet det en chance?
Jeg vidste ikke, du havde det sådan.
For at bevise det, er der et tog
til Toscana i næste uge med en ledig kabine på første klasse.
Hvad siger du?
Jeg kan ikke klare Toscana nu.
Men Provence er stille næste måned.
Det tager jeg som et ja.
Jeg må smutte.
Red verden.
De efterretninger, Viktor kan give os,
kunne gøre dig til stationsleder.
Hvad mener du?
Går I efter russernes plantegninger på atomubådene?
Nej.
Strategiske stridigheder i Georgien?
Ukraine?
Jeg går efter Farewell.
Rolig nu, Schumacher.
Farewell?
Han har dræbt mindst ti af vores kilder.
Rygtet siger, han også dræbte familierne til skræk og advarsel for andre afhoppere.
Så meget desto mere grund til at hale ham ind.
Er det ikke en for stor mundfuld?
Det kræver lokkemad at fange vildt, og jeg har en fantastisk lokkemad.
Det er farligt.
Både for Viktor og dig.
Hvornår skal du møde ham igen?
Det var dig, der bad mig holde mødeformalia
mellem agent og kilde.
Ud over at føre tilsyn med operationen,
er jeg også din reserveagent.
Derudover kunne Viktor lede dig i baghold.
Jeg ved godt, hvordan du er oplært. Jeg oplærte dig.
Det respekterer jeg.
Jeg mente, hvad jeg skrev i hvert eneste brev.
Jeg holder af dig.
I morgen...
...kl. 14.00 i en park i udkanten af St. Petersborg.
En park? Det er for åbent.
Du har ikke kontrol med ud- og indgange.
Mød ham på toget til St. Petersborg
mellem Luka og Malaja,
mellem frokost og myldretid. Det er et spøgelsestog.
Okay.
- Så er det toget til St. Petersborg. - Godt.
Tak.
Nu må jeg redde verden.
Viktor.
- Hvem gjorde det? - Farewell.
Bliv hos mig.
Hvor er sovekabine nummer to?
- Den er tre vogne længere fremme. - Tak.
WASHINGTON, D.C. I DAG
Jeg er glad, for at du ville møde tidligt, cybersoldat.
Der er ikke noget bedre på en fridag.
Santana,
har du noget forfriskende derinde?
En flaske thailandsk whisky, der ætser tungen.
Det er fint. Jeg har ikke brug for en tunge.
Slå dig løs.
Tag den med ro, nu hvor chefen er udenlands.
Hvad snakker du om? Nu hvor dragernes mor er ude
for at malke militærindustriens ko,
har jeg endelig mulighed for at mishandle telomererne.
- Telomerer? - Telomerer.
Kromosomernes ender.
Længden på dem forudsiger mest nøjagtigt levetiden.
Forskning viser, man lever længere ved at træne kromosomerne
til at genopbygge telomererne efter en mindre skade.
Jeg vil leve for evigt.
Glem ikke genopbygningen.
Du godeste.
- Mills, har du åbnet boksen? - Nej, hvad er det?
Usorterede pas. Og nogen har været i den.
Nogen har spist af min grød.
Har nogen hacket dit system?
Nogen har logget ind og prøvet at skjule sine spor.
Det ser ud til, at de har søgt efter...
Hvem er det?
Det ligner et billede, Hart har ældet med en algoritme, jeg gav hende.
Hun har brugt ansigtsgenkendelse til at matche det
til et russisk pas, som tilhører en ved navn Kasparov.
Ham kender jeg ikke.
Hun har sporet passet
til en pladsreservation på et tog i Rusland.
Arbejdede hun ikke der?
Det er næsten 20 år siden.
- Så Hart tog ikke til Rusland? - Nej, jeg talte med hende i går.
- Hun sagde, hun var i Dubai. - Hvorfor lyve?
Et tog.
Hun er på farten.
Hun skal have et falsk pas for at tage til Rusland.
Ja, det har hun også. Vores tjekkiske pas er væk.
Søg efter pasnummeret.
Der er en billet tilhørende passet fra Tjita til Vladivostok
på det transsibiriske tog.
Samme tog som Kasparov.
Hvorfor ville Hart infiltrere Rusland ulovligt.
For at finde Kasparov ud fra et billede?
For lidt siden nævnte hun en i Moskva, som forrådte hende.
Noget, hun ikke kunne glemme.
Det lyder ikke godt.
Hart er i Rusland for at jage ham.
RUSLAND MOSKVA, 2000
Lad mig gætte.
Du skal med toget.
Jeg ventede dig ikke allerede.
- Du manipulerede mig. - Hvad skal jeg sige?
Jeg fik et bedre tilbud.
Handler det kun om forhandling for dig?
Alle de breve, var de bare en forhandling?
Dine følelser afskærmer logikken.
Hvilken logik? Jeg snakker om os.
Min logik,
mit liv, dedikeret til at tjene mit land
for at blive kastet bort, når en ny vind blæste ind.
Dræbte du min kilde for en forfremmelse?
Af alle mennesker burde du vide,
hvor meget jeg har sat på spil for missionen.
Det handler ikke kun om forfremmelsen. I 20 år knoklede jeg. Til hvilken nytte?
Jeg kan måske blive sikkerhedsvagt
og stirre på parkeringspladser for 50 000 om året.
Så du var bare grådig?
Du valgte et par dollars frem for det, vi havde sammen?
Snarere et par millioner rubler.
Jeg lod dig indenfor, og du løj for mig.
Jeg ved slet ikke, hvem du er,
eller om jeg er mere skuffet over dig
eller... Ved du hvad?
Glem, hvad jeg sagde.
Du har en god sagsafslutning.
Lad os se, hvad juryen siger derhjemme.
Stands.
Hvis det hjælper...
...har jeg det skidt med at forråde min protegé.
Protegé?
Og røbe en af dine kilder til Farewell.
Farewell? Arbejder du for Farewell?
Jeg vidste, det ville såre dig. Du er officielt set en uønsket person.
Dit diplomatvisum er ophævet,
da du slet ikke er en sekretær
for udenrigsministeriet.
Jeg ville have det værre, hvis ikke jeg vidste, du klarer den.
Et til spørgsmål.
Var det overhovedet ægte?
Bosnien, Toscana, brevene?
Var noget ægte?
Dengang...
...var jeg virkelig...
Undskyld. Jeg må gå.
Husk en ting på din næste mission:
Det første, jeg lærte dig.
Hold altid øjnene på din kilde.
Hvor længe har du arbejdet på toget?
Trettio år.
Jeg har altid syntes om tog.
De er nostalgiske.
Ikke også?
Så længe de kører til tiden, er det fint med mig.
- Er du fra Rusland? - Tjekkiet.
Jeg skal besøge min kæreste, Nikolai.
Han er olieminister i Vladivostok.
Problemet er,
at da jeg bestilte billet, var sovekupéerne taget.
Er der en ledig?
- Nej, de er alle reserverede. - Må jeg se den?
Som sagt,
er de optaget.
Det er jeg ked af.
Godt så. Jeg har en liggeplads
efter næste station,
men det er om 24 timer. Det er det bedste, jeg kan give dig.
Pyt med forsinkelsen, hvis jeg kan ligge ned.
Din kæreste, Nikolai...
Han rejser ofte på toget.
Det ved jeg, fordi jeg deler Vitros med ham.
Nikolai ryger kun Dachas.
Hav en god tur.
Så hvis Hart stod på toget på Tjita station,
hvordan når vi hende?
Efter mine beregninger, kan du ikke nå næste stop i tide.
Så skal du tage til Habarovsk, næstsidste stop.
Fint.
Bestil to billetter.
I kan ikke bare spadsere ind i Rusland på falske papirer,
efter nummeret i operaen for et par uger siden.
- De spotter jer. - Så rejser vi under radaren.
Det må I gå til undergrunden med.
Sød tanke.
Vis mig det østlige Rusland.
Den Japanske Yakuza bruger vandruten her
til at smugle afghansk heroin om bord på fiskekuttere i Sapporo.
Siger du, at en Yakuza-boss skylder dig en tjeneste?
Tanaka-san foretrækker at tiltales sensei, ikke boss.
- Han underviser i vandmaling. - Det lyder fascinerende.
Det er mig, der skylder ham en tjeneste.
Vi har ikke tid til det her.
Vi må af sted.
Hun er derude alene, udsat.
Har I overvejet, at hun er alene af en grund?
Ligesom Superwoman i buksedragt.
Har du overvejet, at hun befinder sig
i en farlig situation for at hævne sig?
Hun er bag fjendens linjer i Rusland,
med den bedste efterretningsvirksomhed uden for USA,
og hun har arbejdet der. Så de kender hende.
Man genser ikke en gammel slagmark alene.
Det ved jeg af erfaring.
Måske går hun i en fælde.
Hun er en dygtig spion. Hun kan tage vare på sig selv.
Uden Hart ville du stadig rense lokummer
i Sing Sing med din tandbørste.
Ingen vil gøre mere for denne enhed end hende.
Derfor sagde jeg: "Hvad venter vi på?"
Gjorde jeg ikke?
Så går vi.
Nu!
- Sagde du det? - Ja.
- Vi ringer fra Sapporo. - Send et postkort.
Måske en lolitadukke.
Eller en lækker sake til telomererne.
Han er lækker, når han er sur.
Kan jeg hjælpe?
Undskyld, jeg...
Jeg troede, min ven var i kupé nummer to.
Det kan jeg godt forstå.
Hr. Kasparov tilbød at bytte billet.
Hvilken var din plads?
Det var først til mølle. Jeg ville ønske, jeg kunne hjælpe.
Bare så jeg ved, vi taler om den samme:
Han er 183, sort hår.
Det lyder rigtigt.
Men han havde en grå hat på.
Tak.
Jeg har stadig følelsen af at blive forfulgt.
Vi skiftede vogn.
Lidt ekstra forsigtighed var på sin plads, da jeg ikke tit forlader Tjitas forstæder.
Jeg skal nok beskytte dig.
Beskytte mig eller holde øje med mig?
Måske kunne dit hold gennemsøge toget en gang til.
Det gjorde vi, inden du kom.
Det er sikkert.
Sagde jeg ikke, at du ikke kan forvente, at noget er sikkert?
CIA vil ikke bare glemme en afhopper,
specielt da jeg fjernede en værdifuld kilde.
I giver mig tre fridage på et år.
I det mindste kunne I sørge for, at jeg føler mig tryg i den tid.
Dine chefer ville være misfornøjede, hvis ham der lærte dem om CIA
gik i døden.
Jeg tjekker igen.
Vi kan ikke have, at yndlingslæreren er skidt tilpas.
Tanaka-san, jeg vil bede om noget.
Min ven og jeg vil gerne med på en af dine fiskekuttere til Rusland i nat.
Du skylder mig stadig for delfinerne.
Selv om jeg sætter pris på dit bidrag til planeten,
gjorde jeg dig en tjeneste.
Det kød er inficeret med kviksølv.
Det ender i børns madpakker.
Du har to børn i folkeskolen?
Og derudover...
...mente jeg, at denne Kamakura katana fra det 13. århundrede...
...var betaling nok.
Alting blev lavet bedre i gamle dage,
men den var erstatning for mændene, jeg mistede.
Nå, men hvis det er tilfældet,
skal jeg så ikke dræbe to gældsbyrder med en sten?
Hvordan vil du gøre det?
Ved at udslette tre ninjaer, som vil myrde dig.
Din ven læser for meget anime.
Nogle af dine mænd har forrådt dig.
De vil finde ud af, hvem de ellers skal myrde?
Ikke sandt?
Det er en god stålkvalitet.
Næsten så godt som vikingernes.
Så, Tanaka-san,
har vi en aftale?
Til jeres rejse.
Kunne jeg beholde den her?
DET ØSTLIGE RUSLAND, AMURFLODEN
Hun svarer stadig ikke.
Jeg ved, hun er i knibe.
Prøv det her.
Dæmper nerverne.
Den kunne slippe uhyret løs, men den får os ikke hurtigere til Rusland.
Tja.
- Hvad så, Kilroy? - Har I dræbt Yakuzaer endnu?
Det er altså to timer siden. Hvad har du?
Jeg ringede til en gammel kollega, som muligvis rimer på Snedward Owden,
og han delte nogle filer med mig,
som han lånte af CIA for et stykke tid siden.
Lånte?
Han er stadig ung. Han kan nå at levere dem tilbage.
Nå, men det lykkedes mig,
at matche billedet
til det, Hart havde ældet, med en CIA-agent ved navn Thomas Donovan.
Han var udsendt til Kroatien, da Hart var udsendt til Bosnien.
Han underskrev efterretningsrapporter som hendes tilsynsførende.
Hart talte om Donovan, da hun talte om en, der forrådte hende.
Det er kun begyndelsen.
De løb ind i hinanden senere i Moskva.
Han underskrev rekrutteringsrapporter til hendes kildedossier.
- Hvem var kilden? - Desværre
er det enten en firkant med sort blæk, eller hemmeligholdt.
Gemt for at holde hans identitet hemmelig. Han må have vide beføjelser.
Nu bliver det underligt.
Efter underskrivelsen går han under jorden.
Ingen optegnelser, underskrifter, ingen efterretningsrapporter.
- Som var han... - Hoppet af.
Jeg ville nu sige "død", men det er fint.
Nu er han oppe for at få luft. Det forklarer, hvorfor Hart er efter ham.
Det og algoritmen forklarer det, og det giver mening,
når man tænker på,
at efter han gik under jorden, blev Hart uønsket i Rusland.
Uønsket person? Det sker kun, hvis man afsløres.
Eller man fanges under en operation.
Eller begge dele.
Lad mig lige få det på plads.
Hart tog til et fjendtligt land
for at fjerne den chefagent fra CIA, som oplærte hende.
Som nu arbejder for den russiske efterretningstjeneste.
Det er vist det man kalder en koldkrigsinspireret selvmordsaktion.
Noget passer ikke.
Hvis Harts tilsynsførende hoppede af, og det var det,
hvorfor sagde hun det ikke videre til CIA?
Hun gemte missionen for os med vilje, som om hun var flov.
Den måde hun talte om forræderiet...
Der var følelser i det.
Det var personligt.
Ikke bare om hendes karriere.
Som blev hun forrådt af...
En kæreste.
Jeg kender Hart.
Og jeg ved, hvor langt folk vil gå for at få hævn.
Hun vil gøre alt for, at Donovan får sin straf.
Det var ikke så lidt.
Kan de ikke sejle hurtigere?
Hvis ellers sømænd stadig drikker, er der en løsning.
Vent her.
Undskyld mig.
Smid den.
Vi må tale sammen.
Han sagde, nogen ville komme.
For sidste gang: Du vil fortælle mig, hvor Donovan er.
Vi har diskuteret det igen og igen.
Snart vil mine folk undre sig over, at jeg ikke er der.
Din plads.
Vogn nummer to.
Hvis jeg kender Donovan, har han sikkerhedsfolk i nærheden.
Mine damer og herrer, vi har ophold på Habarovsk station i fem minutter.
Hvis dette er Deres endestation, så gør klar til udstigning.
Sikken skam.
Du er rejst så langt, og det til trods er Donovan snart borte med blæsten.
Denne gang for altid.
Stig om bord.
Mine damer og herrer, toget vil snart have afgang.
Hallo.
Sidste udkald.
Undskyld mig.
Sidste vogn.
Jeg troede, jeg havde oplært dig bedre. En klassisk fælde mod overvågning.
Hoppede du på den?
Men det hjalp mig med at finde mit mål, ikke også?
Så er vi her igen.
Men denne gang kan jeg ikke redde dig, Christina.
De vil ikke lade dig gå i live.
Det ligner dig at få andre til at gøre det beskidte arbejde.
Ligesom Farewell dræbte Viktor, fordi du ikke kunne klare det.
Resultatet er det samme.
Hvor meget betaler de dig denne gang?
Det er skægt.
Alle de år jeg brugte på at oplære dig til spion.
Til slut var det dig, der lærte mig noget.
Hvad var det?
Missionen kommer altid først.
Vi kan mindes Toscana.
Santana, find ud af, hvad der sker med toget!
Dæk mig!
- Hej. - Mills?
Du havde min ryg. Nu har jeg din.
Er du klar?
Afsted!
Super dårlig timing, Kilroy.
Eller perfekt, hvis du vil overleve.
Jeg har opsnappet russiske militærmeddelelser,
og der står Spetsnaz-soldater klar ved næste station.
Det må vente lidt endnu.
Lige nu accelererer toget ud af kontrol.
Jeres eneste mulighed for sporskifte er ved den Mongolske jernbane.
Godt. Og?
Jeg hacker de russiske jernbaner nu og effektuerer skiftet.
Men I bliver nødt til at sænke farten,
med mindre I har lyst til at rulle af skinnerne i 2000 ton stål.
Hvad med at sige, vi skal sænke togets fart?
Hvor meget tid har jeg?
To minutter, plus-minus et minut
Jeg er i gang.
Stop!
Vend dig om.
Hvor er dine FSB-venner nu?
Gør det bare.
Jeg fortjener det jo.
Jeg kan godt vente lidt.
Vil du vide, om jeg elskede dig?
Engang ville jeg vide det.
Men den tid er forbi.
Men alligevel,
hvis jeg er ærlig...
...så gjorde jeg.
Jeg elskede dig.
Bosnien, Toscana, Moskva.
Det var ægte.
Men dengang følte jeg, at afhopning var det eneste valg.
Nu ved jeg, det var en fejl.
- Det ødelagde to liv. - Tre.
Lad os ikke glemme Viktor.
Viktor var ikke et uskyldigt offer.
Han var en FSB-agent, som ville afpresse dig.
Hvor mange andre som Viktor døde, da du hoppede fra?
Hvor mange navne gav du videre?
Ingen andre.
Det lover jeg.
Jeg sagde ja til at oplære dem, til at hjælpe et ambitiøst Rusland
med at udvikle deres forsvar over for terrorister fra Tjetjenien,
så de ikke dræbte amerikanere i Afghanistan.
Så nu skal jeg takke dig?
Hvor mange andre uskyldige blev dræbt af de agenter, du oplærte?
Du er en forræder og kujon, og det eneste, du fortjener, er din straf.
Måske har du ret.
Men det undrer mig, at det tog så længe at finde mig.
Du står ikke ligefrem i telefonbogen.
Jeg tager toget her hvert år.
Det minder mig om det, vi tog i Toscana.
Jeg blev ved med at skrive.
- Kilroy her. -Skynd dig.
Hvad hedder "bremse" på russisk?
Stop, russer?
Bremsedilonovich?
Kilroy, hold fokus!
Jeg søger.
Der er et problem.
Det er på kyrillisk.
Hvordan beskriver jeg det?
Jeg spiller aldrig sammen med dig i Tegn og Gæt.
Et øjeblik.
Det ligner ordet "top", okay? Og så "mo", som i "mimosa".
Tænk, at jeg sagde "mimosa".
Og efterfulgt af tallet tre.
Jeg håber, du har ret.
Er du okay?
Hvor er han?
Han er væk.
Undskyld.
Nej.
Prøv ikke at standse mig.
Vi skal gøre det sammen.
Okay?
Du går den vej.
Nu.
Hvad venter du på?
Tryk på aftrækkeren.
Jeg vidste det.
Du føler stadig noget for mig.
Nej.
Jeg kom ikke for dig.
Ironisk, ikke?
Første gang, jeg møder den berømte Farewell, er det farvel.
Det var for Viktor
og de andre CIA-kilder, du dræbte i de to år.
Det her er for deres familier.
Hvordan vidste du, Farewell var med på toget?
Hold altid øjnene på din kilde, ikke sandt?
Hun ville aldrig tage øjnene væk fra sin bedste kilde.
Jeg så hende et par gange, da vi legede katten efter musen.
Det glæder mig...
...at du endte med at trykke på aftrækkeren.
Der er tid endnu.
Du var altid en bedre spion.
Kom så.
Hallo.
Kilroy siger, soldaterne er på vej.
Udtrækningsplanen var fra Vladivostok. Vi må finde en anden vej.
Hvis vi skal til søs, bør vi klæde os på.
Det hjælper på søstyrken
og tunge hjerter.
Du er velkommen til at tage med i felten, når du lyster.
Jeg har ikke set dig med et våben i en rum tid.
Godt klaret.
Det er en del nemmere med to skarpskytter til at støtte en.
Men Kilroy må ikke blive for ensom i kahytten.
Når nu vi taler om Kilroy, hold tilbage med den sake.
Jeg skal have noget til ham.
- Der er lidt tilbage. - Perfekt.
Får alle på holdet mulighed for at gå ud på egen hånd?
Der er en elfenbenshandler fra Burma,
som jeg har jagtet et stykke tid, og han stjal min revolver.
Og jeg vil have den igen.
Hvem bruger revolver i dag?
Har du set den gyldne trekant?
Så hvorfor fortalte du mig ikke om din mission?
Er det min søster?
Dræbt i et tog?
Jeg dømte dig for at tage ud på egen hånd for at hævne din søster.
Jeg ville ikke blive kaldt en hykler.
Det giver mening.
Jeg ville nok have påpeget det.
Det ville jeg også forvente.
Okay.
Så foreslår jeg, at vi ændrer vores partnerskab.
Fra nu af betror vi hinanden.
Ikke flere hemmeligheder, om så de er personlige.
Det kan vi godt.
Jeg er ked af det.
Jeg forstår.
Jeg har aldrig fortalt det til nogen,
men da jeg var i Bosnien, og han var i Kroatien...
...skrev han breve til mig.
Smukke breve.
Som det her?
Jeg fandt det på toget.
Det kan ikke have været let at konfrontere Donovan efter så mange år.
Når nu vi er ærlige, var det meget hårdere, end jeg havde troet.
Du følte stadig noget for ham.
Men missionen kom først.
Det har jeg respekt for.
Nu må du være i fred.